Scooby Doo
Tovarna igrač Wow Primer duhca LUNE
Joj! Sedaj sem res zagozdena!
Fred, pohiti. Duh mi stalno šlata... !
Fred, javi se. Fred! Ali me slišiš? -Kje si? -Kupujem!
Daphne so spet ugrabili. Ampak je v redu. Ko LUNA pride izza vogala,
bosta Harry in Scooby Doo stekla... -Ti pa boš prižgala trak, da bo olje steklo na tla!
Zapomni si, prijatelj moj. Nehaj se tresti, Scooby Doo.
Ali si to ti?
Tako je. To sem jaz.
Kot da je duh za menoj!? ...Ali je res???
Pojdi! Teci! TEEECI! Saj poskušam!
Imam ga!
Oprosti, Velma. -Vem, Fred. -Kje je duh? -Točno za mano!
To je noro!
Naredi kaj!
Daphne! Ali si v redu? -Dovolj mi je teh neumnosti!
Kje je Šekster? -Tukaj sem! Scooby, to je bilo krasno!
Pojdiva po drugo desko in greva še enkrat!
Najlepša hvala, ker si rešil tovarno. -Kakšen komentar na to?
To je zmaga, in vsaka slavna osebnost bi morala sedaj biti tukaj.
Kaj je skrivnost vašega uspeha? -Skupinsko delo. In imeli smo načrt.
Seveda, MOJ načrt. -Od začetka sem vedel, da LUNA ni duh, ampak...
-Smiters! -Nori hišnik! -To je bilo njegovo maščevanje
potem, ko si zavrnila, da bi šla ven z njim!
Kako si mogla, Pamela? Jaz sem ljubbimec s kvalitetami
George-a Clooney-a. -Kako pa je lahko letel?
Jaz lahko povem. Poglejte!
Ti baloni, ki so polnjeni s helijem, so omogočili, da
duh LUNA lahko leti. -Vi in vaš neumni pes!
Zaradi tegale se vam bom maščeval!
Ne morem verjeti, da je moj načrt spet pripisal sebi!
Ujata sem bila uro in pol. -Nismo mi krivi, da vedno
ujamejo tebe.-Saj ne vedno mene. Kako lahko to rečeš!
Prosim te! Saj si sama napisala odkupno sporočilo.
Hej, moja očala! -Kdo je zdaj nemočen? -Ubila te bom, Daphne! -Kaj ti je?
Poslušajte... Vem, da sem samo tisti, ki nosi opremo
Toda, zdi se mi, da vsi igramo pomembno vlogo v skupini.
Mi smo kot velik, okusen banana-split.
Fred, ti si velika banana. Daphne, ti si sladoled.
In ti, Velma, tisti preliv, ki pride na vrhu.
Zveni lepo, kaj? -Veš kaj, Shaggy? Res si me potolažil -Hvala.
Jaz odhajam. -Nikakor! Ne moreš. Jaz sem hotela oditi
pred dvema sekundama! Zdaj boste vsi mislili, da kopiram od brithnice! -Hej, Hej!
Mogoče bom jaz odšel.Res! Grem! -Jaz tudi! Odhajam! -Odlično.
Ne odhajajte! Prosim, ne delajte tega! Prosim vas!
So odšli? -Ne Scooby. Prijatelji ne odnehajo.
Izgleda, da bova sama nekaj časa -Kaj pa sedaj?
Delala bova to, kar najbolje znava, Scoob!
DVE LETI KASNEJE
Tole je pečeno.
Edina, kar mi je bolj všeč od jajca s hamburgerjem je...
jajce s habmurgerjem in prelit s čokolado. -In pekočo omako!
Samo še en lep dan v raju.
Iščem g. Robertsa i g. Doo-ja. Detektive.
Izgleda da je potrebno rešiti še eno veliko skrivnost.
Nikogar ni doma!. -Hitro skrij hrano!
Oprosti, prijatelj. Rad bi ti pomagal... Toda naša
ekipa je že dolgo razpadla. -Mene pošilja moj šef,
g. Monteverijus, kateri vas vabi na zabavo na svoj
otok strahov. -Mi ne hodimo nikamor, kjer je strašno, grozljivo
ali podobno. -Niti hipoklonično. -Tako je,
toda povsem iz drugega razloga. -On želi da razvozlate skrivnost.
Plačal vam bo 10.000$. -Da, toda materializem nama ni ravno blizu.
In brezplačno z letalom. -Ne, hvala. -Ter stanovanje. -Ne, hvala.
In vse, kar lahko pojeste, bo zastonj.
Vse, kar lahko pojeva?
Fred? -Velma? Greš tudi ti tja?
Kako... -Sem? -Da. -Odlično. Pišem novo knjigo. Povsem nova
stvar za mene. -Odlično. -A ti?
Delam za Naso. Razvijam poseben obrambni sistem.
Toda. kar je važnejše, krenila sem na pot samoodkrivanja.
Kako to mislite da ne morem nesti 7 kovčkov?
Daphne? -O, ne. Z vama se ne pogovarjam.
Kaj sploh delata tukaj? -Ali ni očitno, da smo vsi prejeli
isto pismo od Monteverijusa, lastnika otoka Strahov.
To ni prav. Hotela sem prvič sama rešiti skrivnost
Kako jo pa misliš rešiti, če te vedno ujamejo? -Zdaj imam črni pas v karateju.
Svoje telo sem prelevila v nevarno orožje.
Čista resnica!
Izgleda, da gremo vsi skupaj Na otok Strahov.
Kje je pa Scooby?
Tam prihaja.
Ti nisi pri pravi! -Nobeden ni toliko neumen, da bo tole verjel.
Manjka mu dežnik. -Pozdravi Velmo.
Jaz ne bi nikoli pristala, če bi vedela.
Počakajte! Pomislite za trenutek!
Skrivnost nas spet združuje. Spet bomo
Skupina. Kot nekoč. Položimo roke in...
Samo če bosta Fred in Velma. -Samo glej.
Točno tako.
Tole je res lepo umetniško delo.
Ali lahko sedem poleg... -Moje babice. To je moja babica.
Hvala. -Ni za kaj.
Na zdravje.
Žal mi je. Moja alergija na pse.
Mogoče bo bolje, da se presedem. -Ne... To je gotovo...
od babičinega parfuma. Še jaz včasih postanem malo
alergičen na.. O,Jezus!
Siguren sem da bi moja babica rada poklepetala s
staro prijateljico Velmo. Je tako? -No, prav.
Oops. Mislim, da so tole Scoobyjevi piškoti. -Vem, da so za pse,
ampak so 100% rastlinskega izvora. Obožujem jih. -Jaz tudi.
Res? Nikoli nisem poznala nobenega, ki jih ima rad. -Jaz tudi ne.
Jaz sem Marry Jane. -To je moje najljubše ime. -Res? -Res!
Babica!
Ne. To je samo vedenjska motnja. V takem primeru psa enostavno
Fliknemo po nosu. Scooby.
Vidiš?
Da ne bi slučajno pojedla te mačke, babica!
DOBRODOŠLI NA OTOK STRAHOV, PRILJUBLJEN KRAJ ZA
ŠTUDENTE. IMELI BOMO VELIKO PARADO Z BATERIJSKIMI SVETILKAMI.
KONČNO, TO JE SVET MRTVIH.
SCOOBY DOO! TAKO SEM VESEL, DA TE... TAKO MI JE ŽAL.
Oprostite. To je nova igračka. Potrebuje še malo...
Dobrodošli. -Hvala Bogu!. Mislila sem, da bom morala
kovčke nostit do hotela. -Seveda! V tem je smisel otoka.
Jaz sem Monteveriux, lastnik tega zabaviščnega parka. -Ne izgledate
mi strašno. -Ne, sploh ne, čeprav imam kremplje in vse...
Ne bi me želeli srečati v mraku.
Torej, vi ste nas privlekli sem. -Ne.
Sem vas je prinesel neustavljiva želja po skrivnosti.
-Ali je kaj pokvarjeno?
Vse, kar se pokvari, se lahko tudi popravi. Tukaj leži potencial.
Toda, vas potrebujem, da popravite
otok strahov. -Kje je pa problem? -Mislim da nekdo
hipnotizira študente. Poslušajte in poglejte okoli. Na eni strani
so tisti, ki prihajajo, na drugi pa tisti, ki odhajajo
z otoka. -Izgledajo kot zelo olikani otroci. -Tako je.
Toda niso bili ob prihodu. Vsi so kot uročeni.
-Carol! Kako ti je všeč otok?
Ali me zafrkavaš? -To sem jaz, Fred. Poznava se iz otroštva.
Carol, kaj delaš?
Prestrašen sem. Mladi ljudje ki jih imam najraje, so sedaj
v nevarnosti. -Ta problem bom rešila prva. -Ne pred menoj.
Izgledate kot popolni idioti. Ko vas ujamejo,
vas ne bom reševala. -Hvala! To je sijajno!
Kasneje bi lahko proslavili z eno majhno zabavo.
Ali niste opazili nekaj čudnega, odkar delamo tukaj? Čudne spake...
Jaz sem Luku Zona! In to je moj hudobni prijatelj Zapas.
Mogoče ga poznate iz Telemunda. To je otok, na katerem
se stalno dogaja nekaj nadnaravnega. Stoletja je bil to
dom za bitja, ki so živela na otoku, ne da bi jih vznemirjali.
In potem, pred 10 leti je bil tukaj zgrajen velik park!
To so bili močnejši ljudje moji prijatelji.
Prepričani bodite, medtem, ko se vi zabavate, oni pripravljajo
svoje maščevanje.
Moji prijatelji te želijo.
Ja. Če ne bi bilo vse to iz holografskega projektorja?
Tam. In tam. In tam.
Si pa pametna, mala.
Halo! Pri mrtvem Miku?
Ali je g. Doo mogoče tukaj? Ima telefon.
Norman Doo? -Ne. Scooby.
Da? -Imam celo torbo hamburgerjev zate. Pojdi k temnem gozdu,
kjer te nobeden ne more videti. -V redu.
Poskusiva tole. Fred pravi,da je to samo zapravljanje časa.
Da bi se morala učiti francosko.
Mislim da je tvoje znanje upravljanja s tole zadevo
mnogo boljša stvar od francoščine.
Izvoli. -Niko mi nikada nije poklonio ovako nešto.
Oprostite. -Kaj pa delaš? Zdaj moram izvesti moj BUDU ritual
Od začetka. -Vudu ritual? -Da. Ravno sem hotel žrtvovati
tegale piščanca. -Toda, piščanec ni živ -Vem, da ni živ,mala
brihtnoba! Misliš da ne vidim da nima glave? -Ne.
Kaj delaš tukaj? Kaj hočeš na mestu za vudu rituale?
Zanima me kdo povzroča čudno obnašanje študentov.
Aaa...Ti dam namig: Roza barva ni v redu! Sredi maja smo! -Kaj?
Poslušaj: čimprej izgini z otoka. Izgini, preden ti zlobni duh
zleze pod kožo. In za vse na svetu, nikakor ne hodi na tistile
grad na otoku. -Ti želiš da grem nanj!
Ali me nisi slišala? -Toda ti si grozen in vedel si, da bom naredila ravno nasprotno.
Rekel si, naj ne hodim, ker si vedel, da bom storila ravno nasprotno
in tako padla v zanko. Razen... razen če si vedel, da bom pogruntala.
Zato si mi rekel, naj ne grem, ker si vedel, da bom šla...
-Ha? -ODkrila bom, kaj se dogaja v tem gradu. Samo glej.
Hamburgerji, ooo kej ste?
HAMBURGERJI V TO SMER
Hamburgerji. Hvala!
Bilo mi je lepo.
Pošast!!!
Kaj ti pa je? -Mislim da bom kar šla.
Se kaj vidimo.
Na zdravje.
Živjo, Scooby!
Niti pod razno! -Shaggy. -Ne,ne! Scooby in jaz ne hodiva v gradove.-Zakaj?
Zato ker so v gradovih slike z očmi, ki te sledijo
vedno, ko se obrneš! -Kolikokrat se ti je to zgodilo?
-12. Ne greva. -Tako je. -Scooby.
Daj tačko. Ali bi šel z mano za Scooby piškotek?
In boš neustrašen? -Neustrašen?
Auu! Kung fu pa res obvladaš. -Izvoli. -Hvala.
Imam jih še veliko. Pojdimo, da kdo ne vidi. -V redu.
Pa ja ne boš tukaj sam ostal? -Ne, hvala.
Tukaj je pa res čezstrašno! -Da. Res. -Manjka samo zombi.
Nazaj Fred. Jaz sem našla grad in bom našla tudi sledove.
Jaz sem jih že našel. -Kaj? -Tam gor so eni čudni sledovi. Lahko je nevarno za vas!
Ja...če se bo kdo igral z mano... Aaaaa!
Velma. -Kaj delaš tukaj? -To so zaprli zaradi nevarne zidave
Tukaj je najverjetneje kaj. Pa tudi želela sem do neavesti prestrašiti Daphne.
No, ko smo že skupaj, poiščimo kaj več sledov.
Daphne, ti in jaz... -Tipično. -Prosim? -Nič. Jaz sem vedno
zadnja izbrana. -V redu. Daphne, pojdi k vhodu.
Velma in jaz greva k vhodu tam, Shaggy in Scooby...
Delajta, kar hočeta.
Poglej si to,Scoob! Srednjeveška pojedina! Uščipni me...Au!
Velma, nisem te mislil... saj veš... izbrati zadnjo.
Brez skrbi, Fred. Poznam te. Zanimajo te samo manekenke.
Ne! Jaz sem človek načel! In navadne punce kot ti me tudi zanimajo!
To je bil kompliment.
Zdaj sledi zabava!
Pazite!
Zdaj vas imamo!
O joj! Premikajo se proti nama!
Kam? -Poskusi polico s knjigami! -Kaj?
To mora odpreti prehod! -Velma, to ni v redu! -Imaš ti
morda boljšo idejo?
Kaj naj narediva? Ne vem, Scoob!
Plastične so! -Kaj je pa zdaj to važno?
Nisem nemočna! Nisem! Zdaj pa sem! Umrla bom!
Uspela sva, Scoob! Živa sva!!!
To je bilo čudno. -Fred! A si v redu?
Zadnja knjiga.
Dobro je. Če pomislim, da sva hotela pojesti tipa v kostim!
Izgleda kot neka šola. -Hmm...V strašnem hotelu?
Dobrodošli v Ameriki. Jaz govorim angleško.
Glej. Kam gre to?
O, glej! Kamere. Snemanje!
Zdaj, ko ste odrasli, morate vedeti, kaj se sme
in kaj ne. Komunikacija med mladimi je dostojna.
Oprosti, brat. -Zmečkal ti bom glavo!
Poglejmo, kako bi problem morali rešiti. Zapomnite si,
da imajo ljudje svoj lastni jezik.
Oprosti, brat. -Ni problema.
Meni se zdi kot nekakšna zadeva za pranje možganov.
In kjer je takšna ustanova, je vedno tudi njen vodja,
lačen oblasti. -Monteveris. -Zakaj bi nas potem klical?
Jaz bom to, kar ima on.
Ali me izzivaš?
Mogoče
Povleci me za prst. Oh, prepozno!
V škripcih si!
Nimam namena prenehati.
Tukaj smo, da bi rešili skrivnost. -Da, Scoob.
Gremo.
Hej, našla sem strašno sled! Mi tudi. Mislimo, da tukaj perejo
možgane. -Mogoče je tole njihov Bog, ki ga čsatijo.
Nas bodo tudi, če se ne spravimo stran!
Imam načrt.
Kaj je to?
Gospod! Našli smo vsiljivce.
Za tvoje dobro, bolje da ne pridejo daleč.
Čas je, da nekdo zbudi kolege.
O! Izgledate zelo vselo!. Dobre novice, upam.
Imamo čisto sled. -In tri osumnljence. -Nagutauna.
On verjame, da bo prišel na oblast. -Tisti VUDU tip, ki
mi je rekel, naj ne hodim v grad. -In Vi.
Razidimo se. Vprašajmo zaposlene, če so videli kaj neobičajnega.
-Jaz bom preverila tole, kar je našla Daphne.
-Jaz pa se bom zabaval z raziskovanjem kulta.
Jaz sem osumljen? -Ne jemljite to osebno.
To je zato ker izgledate strašno. -O, razumem.
Zdravo. te je fant pustil? -Ne, jaz vedno rešujem komplikacije.
Kaj je to? -Mislim da se reče Demonritis. -Kaj je pa to?
Opisuje zelo stare stvore. Njihov opis je
tu nekje, tole pa izgleda kot neko navodilo za vrsto rituala.
Fascinantno je. -Hiša časti. Lep pulover.
Tole te res zanima, kaj? -Seveda. Ko se osredotočim
na skrivnost, me to spominja na pretekle dni
Bili smo prava skupina. To je bil najlepši del mojega življenja.
Shaggy in Scooby. Bila sta sijajna.
In Daphne... tako lepa. Bila je najlepše dekle v šoli.
Fred. On je bil tako lep. -Sliši se idealno. -Da.
Toda vsi imajo svojega norčka. - Duhci pri meni nimajo šans.
Scrappy! tisočkrat sem ti že rekel, da duhovi ne obstajajo.
Seveda obstajajo. Samo da jih najdem!
O,Bog! Ščije po meni!
Rekel sem ti že: nič lulanja v kombiju! -Nesreča je bila!
Označeval si svoj teren! -Nimaš pojma o tem!
Poslušajte me, zgube. Čas je, da me določite za
svojega vodjo! Ali pa grem od tukaj!
Kaj vam je? Ne morete mi to storiri! Ljudje me obožujejo!
Nori mladiček, kaj? -Ja, ampak ni bil mladiček. Imel je neko
napako v zvezi z rastjo.
Pomagajte mi!